De sier at alt blir stille
rundt deg når du dør.
Søk dekning!
- Ikke skyt før jeg gir ordren!
- De kommer for nært, vi må skyte!
Der er Friedhelm, broren min.
Han vil ikke
være til hjelp for oss lenger.
KRIGENS UNGE HJERTE
1:3
Juni 1941
For seks måneder siden tok vi
farvel med foreldrene våre i Berlin.
Det er et helt liv siden.
Jeg forventer at dere gjør oss stolte.
Fremtiden til Tyskland står på spill.
Du har allerede
vist hva du er god for.
Og du?
Du må holde deg til broren din.
Kanskje blir det noe
av deg også til slutt.
- Skal du ha med deg alle bøkene?
- Selvsagt.
Skynd deg.
Jentene venter.
Pass på deg selv.
Wilhelm!
Du må se til at han kommer
hjem til meg igjen. Lov meg det.
- Lov meg det!
- Jeg lover.
En snaps på huset til underoffiseren.
Og regningen. Så kan du stenge.
Skal ikke en soldat få ett kyss?
- Faller jeg i morgen, får Du hjertesorg!
- Du faller nok bare i rennesteinen.
- God natt.
Greta!
Nå?
Jeg klarte det!
- jeg visste det. Kom!
- Dette må feires!
- Med toppkarakter, selvsagt.
- De prøvde å sette meg fast.
De spurte hva som
kommer etter det tredje riket.
Ingenting.
Tusenårsriket varer evig.
- Om et par dager drar jeg til fronten.
- Har du sagt til han at du elsker han?
- Gi deg, nå!
- Du må jo si det til Wilhelm, Charly!
Det er krig.
Livet kan bli kort.
Vil du vente
til etter den endelige seieren?
Ett par måneder?
- Nå er de her.
- Greit. Jeg skal fortelle han det i dag.
- Dere kan låne rommet mitt.
- Greta!
God kveld, mine damer!
- Du er så nydelig.
- Har du ingen bagasje?
Han er løytnant.
Bagasjen blir hentet.
Hvor er Viktor?
Shalom, tyske kamerater!
Hvor er bagasjen din?
Vi var fem. Fem venner.
Vi skulle ta avskjed før vi skilte lag.
Skål for oss.
Vi hadde vokst opp i samme nabolag,
og var barndomsvenner.
Vi var svært ulike, men likevel
var vi venner som holdt sammen.
Charly er yngst.
Hun vil tjene fedrelandet.
Hun skal jobbe som sykesøster på
et lasarett som følger avdelingen min.
Viktor Goldstein. Faren hadde kjempet
i første verdenskrig, og var skredder.
Viktor skulle ta over virksomheten,
men den ble ødelagt krystallnatten.
Greta er kjæresten hans.
De holder alltid sammen.
Greta bryr seg ikke om
at forholdet bryter med raselovene.
Alle tror hun blir stjerne en dag.
En ny Marlene Dietrich.
Lillebroren min Friedhelm.
Bokormen som elsker Rimbaud og Jünger.
Jeg beundrer klokskapen hans
og de skarpe replikkene.
Det er første gangen hans.
Og her er jeg. Wilhelm Winter.
Løytnant i Myndekompaniet.
Jeg har kjempet i Polen og Frankrike.
I morgen går ferden mot Russland.
Friedhelm.
Få henne!
- Krigen vil gjøre han til en mann.
- Krigen vil få fram det værste i oss.
- Dersom de taper, får vel vi skylden igjen.
- Sveklinger hører ikke hjemme her.
Wilhelm...
- Gjem deg.
- Nei.
Hva sa jeg? Jøder som bryter portforbudet,
havner i konsentrasjonsleir.
- Og vi med deg.
- "Egoismen er et svik mot Tyskland."
- Det er jo det de sier?
- Ja.
- Heil Hitler.
- Heil Hitler. Kan jeg hjelpe Dere?
Får jeg lov?
En liten avskjedsfest. Jeg drar til
østfronten i morgen. Wilhelm Winter.
Dette er broren min Friedhelm.
Frøken Charlotte skal bli frontsøster.
De blir igjen
her på hjemfronten?
Vi fikk melding om at en hørte
på swingmusikk her. Med jøder.
Med jøder?
Det hadde vi ikke tolerert.
Teddy Stauffer?
Jeg visste ikke at swing var forbudt.
- Hva er navnet?
- Greta Müller.
Det egger til opprør, frøken Müller.
Meld Dem i Prinz Albrechtsstraße 8.
- Måtte den endelige seieren komme!
- Heil Hitler.
En liten snaps?
- Hva er det?
- Du flørtet med han.
Jeg reddet deg jo, din tosk!
- Vel. Da må vi gå.
- Nå?
- Charly ville jo...
- Det kan vente.
- Krigen er over senest til jul.
- Ja. Det sverger vi på.
Til jul treffes vi her igjen.
Her i dette rommet.
- I live.
- Jul i Berlin.
Vent. Jeg skal ta et bilde.
Still dere opp der ved hylla.
- Her?
- Ja. Sett dere på stolen.
Friedhelm.
Lenger fram. Ved siden av Greta.
Vi var fem venner. Vi var unge,
og vi visste at fremtiden var vår.
Hele verden lå fremfor oss.
Det var bare å gripe sjansen.
Vi trodde at vi var udødelige.
Vi skulle snart komme på andre tanker.
10. juli 1941.
Denne krigen blir ulik alle andre.
Det er en fryd å rykke fram.
Det går så raskt.
Stadig lenger fremover.
Endeløse områder.
Slike landskap hadde vi aldri sett.
Åkrer så langt øyet kunne se.
En stor og blå himmel - som om Gud
ville blende oss med vennligheten sin.
Er det ikke flott? Neste år
er det tyske gårder overalt her.
Mennene mine er fremragende.
De gir alt i hver eneste kamp.
Men ikke Friedhelm.
Alle synes han er feig.
Han provoserer meg hver eneste dag.
Jeg skammer meg over han.
- Hvor langt er det til Moskva?
- Om lag 700 kilometer.
Vi kjører i ett!
Frokost på Den røde plass
med vodka og kaviar!
- Hvordan vil du da bli en helt?
- Fordi jeg vinner uten å drepe russere!
Russerne overgir seg med en gang.
Skal jeg skyte fangene, da?
Winter vil heller
deklamere dikt for de.
- Hva er klokken?
- Den er sikkert 10 allerede.
Da kan Freitag sende kona et kort
fra Den røde plass i morgen.
- Det blir ikke så ille.
- Kommer du?
- Du får bare en overhaling.
- Men måtte jeg møte han personlig?
Jeg forklarte meg jo i forrige uke.
- Jeg må nok gå, toget venter ikke.
- Jeg klarer meg.
Det tviler jeg ikke på.
Charly!
Hvordan ser jeg ut?
Som en filmstjerne!
Frøken Müller.
Stig på.
Hvordan går det med vennene Deres?
Har De nyheter fra fronten?
Bare seire.
De er altså glad i swing?
Jeg liker moderne musikk.
De er vel klar over at Goebbels
kalte swing degenerert negermusikk?
Vi kan jo alle ta feil.
Det er jeg helt enig i.
Sigarett?
Takk.
Jeg har lest forklaringen Deres.
- De liker å synge?
- Ja.
Jeg har gode kontakter i radioen.
Kanskje jeg kan få ordnet noe.
Det hadde vært fantastisk!
Marlene Dietrich...
Kanskje vi skal holde
Marlene Dietrich utenfor dette, men...
Kanskje De kan synge litt for meg?
- Kaptein Feigl.
- Wilhelm. 6 km mot nordvest.
Motstandsfolk i en fabrikk. Vi vil
ikke miste tid, så kompaniet går rundt.
Ta med de beste mennene og røyk
de ut. Så slutter dere til oss igjen.
Lykke til.
Vi må rydde et fabrikkområde.
Jakob, vi tar oss av det.
Döring, Fleck og kommandør Okrovka...
Vi møtes der. Forstått?
Av garde med dere!
Nå får vi noe å sikte på!
La oss gi Ivan litt juling!
Feltlasarett i Smolensk
50 mil fra Moskva
- Velkommen Jeg er oversøster Brigitte.
- Charlotte. Hyggelig.
Jeg skal vise Dere til rette.
Her ligger de som er lett såret.
De alvorlig sårede ligger på avdeling A.
På avdeling C
ligger de med smittsomme sykdommer.
- Hva var dette tidligere?
- En barselavdeling.
- Dere vet hvorfor vi er her? Vi skal...
- Tjene soldatene og fedrelandet.
Her er de nye søstrene.
Feltlege dr. Jahn.
- Jeg trenger Dere i operasjonssalen.
- Ja visst, dr. Jahn.
Ingen kontakt med soldater på fritiden.
Og absolutt ikke med legene.
- Da blir Dere straks omplasserte. Vi...
- Vi representerer den tyske kvinnen.
Vi skal tjene den tyske mannen.
Det hørest lovende ut.
Hildegard!
Fire eller fem oppe i fabrikken.
Et tungt maskingevær. Et Maxim.
Vi har oppfordret de til å overgi seg.
Vi sender to grupper til høyre.
Jeg trenger to mann.
Vel?
Noen som melder seg frivillig?
Bartel og Schmidt blir med løytnanten.
Det lette maskingeværet dekker dere.
Gi Schmidt geværet, din klovn!
Freitag, Koch og Verbinsky blir med meg.
Nå får dere vise hva dere er gode for!
- Jeg hørte ikke?!
- Svette for blod!
Kom igjen!
Fremover!
- Kanskje vi har drept alle?
- De ringer vel til Stalin...
Gi oss dekning!
Schmidt!
Hpld ut, Schmidt!
Videre, Bartel!
Kom igjen!
Skal jeg skyte?
Løytnant!
- Forbannede jødiske bolsjeviksvin!
- Schneider!
- Schmidt kunne vært i live.
- Ta deg sammen!
- Hent maskingeværet der oppe.
- Ja, løytnant.
- Hvor er Freitag?
- Saniteten tok seg av han.
- Ta mennene med til lastebilen.
- Men han er jo en...
Han skal avhøres.
Er det forstått?
Før de vekk.
- Dere hørte hva han sa.
- Verbinsky.
Se her.
Nå blir feltkokken glad.
Jeg har en god oppskrift
på kjøttsuppe etter bestemor.
Kom nå, snitsel.
Denne sømmen er skjev
Du må sprette den opp igjen.
- Ja, mansjetten også.
- Bare mansjetten?
Et godt arbeid
er og blir godt arbeid.
De vil aldri
behandle oss som mennesker igjen.
Hvorfor skulle de overgi oss? Når vi
har vunnet over Stalin, blir alt som før.
- Når ble denne krigen vår?
- Jeg har alltid tjent Tyskland godt.
Det blir ikke glemt.
- Er du sammen med den jenta ennå?
- Hvorfor spør du?
Du vet at det er forbudt.
Stoler du på henne?
Jeg har fått brev av Charly. Hun skriver
at krigen er storartet. Den herder folk.
Og at vi kan samles til fest i jula.
Vet du, lasarettet ligger
like ved avdelingen til Wilhelm.
I morgen oppsøker jeg
den amerikanske ambassaden.
Når jeg blir berømt,
skal jeg sørge for at du er trygg.
- Heinz Rühmann har jødisk kone.
- Han har skilt seg fra konen sin.
Hva ville han?
Du må stole på meg.
- Klem.
- Kan De si til konen mi...
Kompress. Kompress!
Fort, ellers blør mannen i hjel!
Skalpell.
Ut! Ha Dem ut!
De kan overta her.
Pokrovka i Russland
Kompaniforlegningen
Hartmann? Kameratene dine forstår
visst at den ariske rasen er overlegen.
Det er en gave fra føreren.
Suppen er bare forretten. Feltkokken
kommer med snitsler også. Og ribbestek!
Det er suppe å få, Koch.
Friedhelm?
- Hva skal dette bety?
- Hva da? Glemte jeg å gjøre honnør?
Du vet hva jeg mener!
Du melder deg aldri frivillig.
I kampen mot jødedommen?
Det er vel nok med en helt i familien?
Her er jeg ikke bror din,
men en overordnet.
Jeg kunne beskyttet deg mot far,
men ikke mot dette.
Jeg har aldri bedt deg om det!
Vil du ha meg med,
er det bare å velge meg ut.
Nå tar vi en siste skål for Schmidt.
Nå kan du og skjære et hakk i kolben.
Vil du ha flere, får du gi oss geværet.
- Noe nytt om Freitag?
- Han ligger på lasarettet.
- Godt gjennomført, løytnant.
- Takk, kaptein.
- Skal jeg underrette foreldrene hans?
- Jeg tar meg av det.
Vi har avhørt
den russiske kommissæren.
Han påstår at vi aldri vil vinne.
Dere kan skyte han nå
- Han er jo krigsfange.
- Du kjenner ordren vår.
Russerene har ikke
signert Genèvekonvensjonen.
Politiske kommissærer
skal avrettes straks.
Dette er ingen vanlig krig.
Det handler om livssyn.
Gjør det utenfor leiren,
slik at ikke troppen blir brutalisert.
Så det er her du er.
Det kan skje oss alle. Første gangen
tok jeg feil av klemmen og saksen.
Klarte han seg?
- Ta 2 cm mindre.
- Stå i ro.
- Og utringingen må...
- Gå ned til navlen. Ja, jeg vet det.
Hvor lang tid tar det?
Ja, jeg skal stå i ro!
Vi kan ikke holde frem slik.
Jeg har hørt rykter.
Rykter?
Jødene blir sendt østover.
Har du vært
på den amerikanske ambassaden?
Ingen kommer seg ut lenger.
Snu deg rundt.
Stemmer det
at løytnanten måtte avrette fangen?
Ja, det stemmer.
Jeg håper Stalin holder ut en stund til.
Tenk om de kapitulerer i morgen.
Da kommer vi aldri til Moskva, og de med
medaljar og arr ville fått alle jentene.
Men jeg? Jeg hadde
bare vært en vanlig sivilist.
Far har alltid holdt seg ved garden.
Og nå er jeg her, 1000 km vekk.
Vet de hvorfor? Føreren har
lovet oss jord når krigen er vunnet.
Jeg blir her.
Jeg skal finne meg en kone og bli her.
Jorden vil være godt gjødslet.
Med blodet vårt.
Ikke med ditt blod, Winter.
Du dukker så snart Ivan løsner et skudd.
Jeg gir deg bare sjansen før meg.
Du vil jo så gjerne ha Jernkorset.
Hva?
Hva sa du nå?
Giv akt!
På tide å gå til sengs.
Vi drar klokka seks.
Det blir en tøff dag i morgen.
God natt.
På tide å krype til køys, karer.
Vi drar klokka seks.
- Det var jævlig, det med løytnanten.
- Han gjorde det for oss, Koch.
- Ikke for meg.
- Ellers måtte en av oss ha gjort det.
- Nei, det måtte vi ikke.
- Tror du russerene er annerledes?
Kanskje de lærer av oss?
Kan De noe i det hele tatt? Tror De det
er nok å sverge troskap til føreren, -
- og så er en sykesøster? Dr. Jahn
vil ikke se Deg i operasjonssalen.
Bekken. Bytt bandasjer.
Ute venter noen ukrainske kvinner.
Velg Dere en hjelper. Det klarer De vel?
Hvem har erfaring med
å stelle syke og sårede?
Hvem snakkar tysk?
Hva er en sprøyte?
Til injeksjoner.
- I hatten?
- Ja.
Men dersom hatten er syk,
blir han ikke frisk igjen av sprøyten.
- Har De erfaring med å pleie syke?
- Ja.
- Er De jøde?
- Nei.
Bra. Bli med meg.
De andre kan gå.
Hvor har du vært hele natten?
Var du hos den jenta?
- Hva holder de på med?
- Det er dr. Goebbels sin idé.
- Alle må gå med en slik.
- Slik er loven.
En god tysker bryter aldri loven.
Bruk sytråd nummer tre.
Vi er ikke tyskere lenger.
Ikke slik de ser det.
Arrogansen din
kommer til å koste deg dyrt!
Viktor! Hva tenker du på?
Hvordan er det du snakker til faren din?
Han forstår ikke hva som skjer.
Det ordner seg.
- Har du vært på ambassaden?
- Ja.
Så snart de får nye kvoter, er vi med.
19. september 1941. Vi tar
flere hundretusen russere til fange.
Men de gir ikke opp.
De slåss om hvert et hus.
De siste krampetrekkingene
til en gigant som snart vil falle.
Jeg tror fortsatt vi er hjemme til jul.
Likevel er denne krigen
anderledes enn jeg hadde trodd.
Smolensk i Russland
50 mil fra Moskva
Tryggingstjenesten
rensker ut partisaner.
Ingen får komme inn eller ut.
- Hva om noen prøver seg?
- Da skyter vi dem.
Du er visst glad i å skyte.
Da jeg var sju, ble far arbeidsledig.
Da jaktet vi i skogen. Han fikk ikke
jobb igjen før føreren kom til makten.
Der er de endelig.
Hjelpepolitiet. Ukrainere.
Det er jo barn der også!
De har ikke lov til å drepe sivile!
Hei!
Stopp! Slipp henne!
Hva heter "straks"?
Hva skjer her?
Slipp henne!
- Herr Sturmbannführer.
- Løytnant.
- Jenten hører til tryggingstjenesten.
- Alle sivile er underordnet Wehrmacht.
Hun er ingen sivilist. Hun er jøde.
En ordre er en ordre.
Er ordren å leie en ukrainsk mobb?
Det må være en stor ære for en offiser.
De tar ansvar for jenta
til jeg har ordnet opp i dette.
- Som De vil, løytnant.
- Herr Sturmbannführer.
Jeg trenger reisedokument.
En venn av meg må ut av Tyskland.
En venn?
Kan du hjelpe han?
Er det jøden?
Det problemet løser seg snart selv.
Hva mener du?
Konsentrer deg heller
om ting du har greie på.
- Problemet vil snart...?
- "Ting du har greie på", sa jeg!
Går det fremover med programmet?
- Ja.
- Bra.
Du kan være trygg på -
- at jeg skal gjøre deg til stjerne.
Leningrad ble omringet den 7. september.
Snart falt Kiev. Moskva er 50 mil unna.
Overkommandoen tror at russerene vil
gjøre et siste forsøk på å stoppe oss.
Bruk tiden til å få skikk på
utstyr og våpen. De kan gå.
Løytnant Winter.
Vi må ta en prat.
Er De gal?
En Sturmbannführer i tryggingstjenesten!
- Han avrettet et barn foran øynene mine.
- Der det er jøder, er det partisaner.
- Det er da ingen krig!
- Jo. En ny krig. I navnet til føreren.
Taper vi krigen,
kan hverken Gud eller føreren redde oss.
Da må vi se til
at vi ikke taper krigen.
De er den beste jeg har. De kan nå langt.
Ikke ødelegg karrieren Deres.
Wilhelm.
Verden er ikke lenger slik den var.
- Hun kan ikke ha vært mer enn 11 år.
- Vi må verne om den rene rasen vår.
Jødene ødelegger det tyske blodet.
Det står i "Mein Kampf".
Kan du lese?
- Vi forsvarer fedrelandet.
- Hva tror du russerene gjør? Det samme.
- Herr Sturmbannführer.
- Løytnant.
Jeg er lei for det som skjedde.
Det var unødvendig.
Men det jødiske blodet er så lumskt.
Det sprer seg overalt.
Det er derfor jødene er så farlige.
Giv akt.
- Lilija! Vi må vente på dr. Jahn.
- Ta på den.
- Overarmen er knekt. Vi må vente!
- Den er ikke knekt. Ta på den. Her.
Her!
Den var ikke knekt.
- Hva har vi her?
- Skuldren var ute av ledd.
Vi ordnet det selv.
Bra, søster Charlotte.
De kommer Dem jo etter hvert.
Takk.
Alt er rolig. Ivan er vel livredd.
Men du må ikke sovne, Winter.
En forbasket russisk symaskin.
De har slukket lysene.
Winter, stump sigaretten!
Er du gal, Winter?
Stump sigaretten!
Winter, din jævla idiot!
Dette skal du få svi for!
Du gjorde det med vilje, Winter!
Vi har fått inn en artilleriløytnant
på A-avdelingen. Veldig kjekk.
Soldatene har ikke sett damer
på ukesvis. Vi styrker moralen.
Om du blir oppdaget...
Hun er mye flinkere enn oss.
Det har forsvunnet morfin. Kanskje hun
samarbeider med partisanene?
Folk sier at hun går inn på lasarettet
om natten og dreper soldater i sengen.
Og det var jeg som valgte henne ut.
Du er en skam
både for kompaniet og broren din!
Du, Schneider...
Har noen sagt til deg
at du ligner på en jøde?
Nå er det nok!
Schneider! Slutt!
Ta han med til saniteten.
- Har du sett beinene hennes?
- Ja.
- Og?
- Du har finere bein enn henne.
Nettopp.
Og jeg synger bedre enn Marika Rökk også.
Det var utsolgt på balkongen.
Kommer du, kjære?
Ellers går vi glipp av filmavisen.
De sier at den russiske
sørvestfronten har brutt sammen.
Du har vært heldig.
- Du blir snart utskrevet.
- Søster Charlotte.
Fem russiske armeer har overgitt seg
i Kiev. Vi følger fronten østover.
Når det 60. infanteriregimentet kommer,
bryter vi opp.
Det 60.?
Det er jo avdelingen til Wilhelm.
Snakker han om meg iblant?
Ja.
Kom dere av, karer!
Løytnant Winter. Ordren er...
- Jeg vet det. Vi blir eskortert.
- Tallet på partisanere har økt.
Ja, slik går det når vi regner
innbyggerene for å være mindreverdige.
Friedhelm?
- Hvordan går det?
- Bra.
Det er jeg glad for.
En så kjekk løytnant har
garantert en stor sigarettenner.
Wilhelm!
Charly!
Hvordan går det?
Du ser flott ut.
- Takk.
- En ekte frontsøster.
Har du funnet den rette,
nå som du er omgitt av menn?
Ja.
Ha det bra, Charly.
Pass på deg selv.
Jul i Berlin.
Jeg kan bare bli en time.
Ryktet sier at Himmler
kommer med en ny lov-
- som gjør det forbudt for jøder
å forlate landet.
Du må si til han at renneløkken
er i ferd med å stramme seg.
Jeg må advare deg.
Det er ulovlig å bryte raselovene.
Det er farlig å ha jødisk kjæreste
dersom en vil opp og frem i verden.
Hva er det?
Farligere enn å ha
et forhold til en tysk jente?
Når en er gift, og har en datter?
Har du dokumentene?
Jeg trenger et passfoto.
- Har du glemt...?
- Overrasket?
Er du endelig
ferdig med kjolen min?
Hva er vitsen?
Du tar den bare av deg igjen.
Når begynte jeg å stå til ansvar for deg?
- En grådig, krokneset jøde?
- Vi er ikke forlovet.
Du burde heller
være litt mere takknemlig.
7. oktober 1941.
Regntiden har begynt
Det er rene syndefloden.
Alt stopper opp. Lynkrigen er over.
Det er som Gud har vendt ryggen
til oss og uhyggen vi fører med oss.
Kanskje dette er den siste prøven.
Mozjajsk i Russland
10 mil fra Moskva
Han sier vi må holde oss til venstre.
Å gå gjennom sumpen tar 12 timer.
Til venstre? Langsmed den siden?
- Partisaner?
- Nei.
Jeg stoler ikke på han.
- Da drar vi.
- Kom igjen.
Dorgerloh, Schneider og Bartel med meg.
Winter, De leder de andre.
Opp med farten, Winter.
Jeg vil ut av denne fordømte...
Hva er det?
Ta det med ro, Koch.
Ikke rør deg.
Friedhelm.
Kom, Friedhelm.
- Miner!
- Miner! Trekk dere tilbake.
Kom, Friedhelm.
- Hils søsteren min.
- Kom!
Ha dere vekk!
- Hvor er søster Hildegard?
- Hildegard?
- Hvor har De vært?
- Jeg har tømt bekken.
To kartonger morfin er borte.
Om De merker noe...
Tyveri blir straffet med døden.
Skru opp musikken.
Hele sumpen er nok minelagt.
Vi må sende minerydderene inn først.
Da må vi bli værende her.
Mennene mine er utmattet.
Vi er ikke beredt på vinteren.
- Når vi ikke Moskva, fryser vi i hjel.
- Uten mineryddere vil flere dø.
Men det trenger ikke være våre folk.
Det er en god idé, Winter.
Disse bøndene er jo partisanere.
Fyren sendte oss jo ut der.
Bedre at de dør enn vi.
Opp med farten, din jævel.
Reis dere opp! De som
blir ståande eller flykter, blir skutt!
Hører du, Ivan?
Hører du det?
Kom igjen!
Følg etter meg på rekke.
Husker du siste kvelden vår
i Berlin? Vi fem?
Jeg fikk rett. Krigen vil bare
få frem det verste i oss.
Du er så stille.
Er alt i orden? Dårlige nyheter?
De løy for meg.
- De er lege.
- Ja.
Og jøde.
Ja.
Oversøster?
Han heter Hans Müller. Han skal
til Paris på oppdrag for IG Farben.
Forsyningskommando 3
har gitt han status som uunnværlig.
Han må skynde seg. Fra Paris må han
ta seg til den ikke-okkuperte delen.
Til Marseille.
Etterpå må han klare seg på egen hånd.
- Takk.
- Dersom jeg ser han igjen...
Det vil ikke skje.
Desember 1941.
Tre meter med snø. 40 minusgrader.
Vann som fryser til is
på bare noen sekund.
Felttoget mot Moskva slo feil,
og vi er ikke beredt på vinteren.
Vi har gravd oss
så langt ned i tælen som mulig.
Slik dyr graver hull
når de er redde for å fryse i hjel.
Ingenting blir som vi trodde.
Hva har De der, Winter?
Sjekk vaktpostene, Bertok.
Er du gal?
Jeg ville brenne det for å varme meg.
Vi har ikke engang snøkamuflasje.
Russerene ser oss på lang avstand.
Dorgerloh prøver å få tak i laken
hos de lokale innbyggerene.
Hvorfor hjelper De oss? Fienden?
Jeg hjelper menneske.
Det gjør jo De også.
- Hvorfor sa De ikke noe?
- Hva da?
Den kjekke, unge mannen.
Hvorfor sa De ikke noe til ham?
Det er ikke så lett.
Har De elsket han lenge?
Ja.
Og De har aldri sagt noe?
Vet han det?
Jeg aner ikke.
Jeg tror ikke det.
Menn vet aldri slikt.
De bare slåss.
Og De?
Jeg har ikke hørt fra han siden juli.
Kanskje De burde dra herfra.
Hvorfor det?
Nei, det var ingenting...
Hitler har erklært krig mot Amerika.
La han sette i gang!
Da knekker han nakken til slutt!
Vi skulle ikke ha lest toraen,
men bibelen deres.
Du har aldri lest i toraen.
Du har alltid vært en tosk.
Legg deg ned.
Jeg skal lage en kopp te til deg.
Viktor?
Du hadde rett.
Den tyske venninnen din var her.
Hun hadde med seg dette til deg.
I morgen klokken 09.56 må du være
på stasjonen i Friedrichstraße.
God jul.
Du... Sa Charly
noe til deg på lasarettet?
Om deg, mener du?
Bare glem det.
Wilhelm.
Hun snakker om deg hele tiden.
Hvorfor sier du det ikke til henne?
Nei, du vil vel ikke gi henne håp
når du ikke vet om du overlever.
- Har du bilde ennå?
- Klart det.
Du sa at krigen ville være over
senest til jul.
Da skulle vi fem samles i Berlin.
- Lilija, du må gå.
- Han trenger nye bandasjer.
Søster Charlotte har fortalt
at en jøde gjemmer seg her.
Jeg er lei for det.
Når tror du kampene er i gang igjen?
Jeg vet ikke.
Kanskje når snøen smelter?
Gutten min!
Nei, han sover. Hjertet hans vil
briste av sorg. Nå må du gå.
Gutten min!
Nå må du tenke på deg selv.
Gjør det for min skyld. Gå. Gå!
Når jeg er fremme i New York,
skal jeg sende bud etter dere.
Skriv til oss!
Skriv når du er fremme!
God morgen, mine damer.
De trenger noen til å bære maten.
- Jeg kan gjøre det.
- Bra, Winter.
Pass på foreldrene mine.
Viktor
Vær så god, løytnant.
- Har ikke broren min kommet tilbake?
- Nei.
Hvor lenge har han vært borte?
Mer enn tre timer.
Frøken Müller?
- DelTorres.
- Frøken DelTorres. Er De klar?
- Greta?
- Ja, selvsagt.
Jeg er klar.
Vær så god.
Opptaket er i gang.
Mitt vesle hjerte
slår bare for deg.
Det teller timene til du kommer tilbake
og holder rundt meg på ny.
Mitt vesle hjerte
drømmer om lykke.
Og hjemme venter det på deg,
og vet at du snart kommer tilbake.
Kjærlig vil du
se på meg da.
Vi gir hverandre ømme kyss,
og jeg vet at du er min.
Mitt vesle hjerte
finner ikke ro.
Det holder meg våken natten lang,
og banker alltid for deg.
Mitt vesle hjerte
lengter etter deg.
Det vet hva svaret mitt vil bli.
Ja, jeg er bare din.
God tur.
Alarm!
Vi blir angrepet!
Kom igjen, skynd dere!
I posisjon med maskingeværene!
Det er broren din!
Artilleriild!
Søk dekning!
Ikke skyt!
Ikke skyt før jeg gir ordren!
Ild!
Vi var fem. Fem venner.
Hele verden lå fremfor oss.
Det var bare å gripe sjansen.
Det er seks måneder siden nå.
Det er et helt liv siden.
Friedhelm!